Mitt navn er Barry Allen, og jeg er verdens raskeste mann.
For folk flest er jeg en vanlig krimtekniker.
Men i hemmelighet, med hjelp fra vennene mine i S.T.A.R. Labs,
bekjemper jeg kriminalitet og finner metamennesker som meg.
Etter å ha beseiret Zoom og reddet multiverset,
løp jeg tilbake i tid og skapte en ny tidslinje, Flashpoint.
Jeg gjenopprettet tidslinjen sånn den var,
men fant ut at ikke alt var som før.
Jeg brakte nye trusler til verdenen vår.
Jeg er den eneste som er rask nok til å stoppe dem.
Jeg er the Flash.
Tidligere på The Flash...
Vi må tilbake til vår verden igjen.
Vi har vært her lenge nok.
Det finnes et helt multivers med Harrison Wells.
Vil dere ha en? Da finner vi en.
Wells med humor.
- Harrison. - Kall meg H.R.
Ut med det gamle, inn med det nye.
Hva gjør du her? "Julian Albert, metamenneske-spesialist"?
Jeg stoler ikke på deg.
Og jeg liker ikke ting jeg ikke stoler på.
Hvordan har jeg jobbet med ham det siste året?
Du sier det hele tiden.
Vil du spise middag i kveld?
Det er filmkveld med ungene i kveld. Kan vi ta det igjen?
Jeg tror du var den eneste som ikke ble påvirket
da jeg rotet med tidslinjen.
Du vet du ikke må gjøre dette hver morgen, ikke sant?
Det minste jeg kan gjøre.
Jeg er glad i Joe, men man trenger rom for seg selv,
og fram til jeg finner mitt eget sted blir det hos dere.
Så for å vise min takknemlighet...
To stekte egg, bacon, brød.
Jeg husker ikke om du liker smør?
Barry, noen ganger vil man smøre brødet selv.
Ok, beklager, jeg bare... Nei, du har rett.
Ikke misforstå, ok? Jeg liker å ha deg her.
Du er en flott gjest. Jeg vet ikke helt hva jeg syns om den andre gjesten.
- Wells? - "Vær snill og kall meg H.R."
Liker du ham ikke?
Det er egentlig ikke det. Jeg bare...
Måten han sier ting på, det er noe med ham.
Jeg vet ikke hva det er.
Han kom nettopp. La ham finne seg til rette.
Jeg vet at vi har hatt trøbbel med Wells før,
men du kan ikke bare slutte å stole på alle
eller gi folk en sjanse. Du kan ikke leve sånn.
Det er sant. Vise ord fra en vis mann.
Joe kunnskap.
Jeg tar denne med meg.
- Greit. - Vi sees der.
Jeg kan kjøre deg.
Nei, jeg skal kjøre selv i dag.
Ja, fint. Fint.
- Kan jeg hjelpe deg? - Jeg skal treffe Dr Tannhauser.
Har du en avtale?
Nei, men hun vil nok treffe meg.
Bare si at Caitlin Snow er her.
Du forstår sikkert at Dr Tannhauser er svært opptatt.
Det er bra at du er ordentlig, Jackie, men Caitlin er alltid velkommen.
Selv om hun helst burde ringt først.
Hyggelig å se deg også, mamma.
Hva gjør du her?
Jeg glemte vel ikke bursdagen din? Jeg sendte et kort.
Ja. I april.
Takk.
Jeg leste avhandlingen din
og jeg tror at du kan hjelpe meg.
Jeg ante ikke at du leste på S.T.A.R. Labs.
Det heter vel fortsatt det?
Ja, og jeg har en pasient som kan trenge din hjelp.
Du kan sende mappen,
så ser jeg på den når jeg kan.
Nå må jeg forberede møtet med aksjeeierne...
Mamma!
Jeg er pasienten.
Avlys avtalene mine.
Be Nigel møte meg i laben.
Vi har arbeid å gjøre.
Overdådige dag!
Nei. På denne dagen sier man vel...
- God morgen. - God morgen.
Og det er det jammen, eller hva?
Musikken på jorda treffer noe i meg.
Forsyn dere.
Folk jobber best når de får nok mat og hvile.
Er den kaffen også til oss?
Absolutt, West.
Jeg leste gjennom papirene deres i går.
Mye informasjon å ta inn, men vi ser hvordan det gikk.
Chai latte på skummet melk.
Ok!
Ok! Iskaffe americano med to... Nei, tre
espresso.
Det skjedde, Walter.
- Det er Wally. - Wally!
Nå, min rastløse venn...
Du bør holde deg til koffeinfritt.
Det er nok best, ja.
San Francisco.
Jeg har forberedt franskbrent kaffe med litt fløte.
- Tusen takk. - Bare hyggelig.
Visste dere at alle kaffeplantene ble syke og døde på min jord?
Kaffen er enda en god grunn til å bli på denne jorda.
Ja, hvis du blir.
Hvis jeg blir er tiden knapp. Her er et forslag.
En serie team-building-øvelser.
Jeg har gjemt ledetråder over hele.
Jeg foreslår at vi deler oss i to grupper.
Dere kan velge en partner.
Jeg må stoppe deg, H.R. Dette er jeg ikke med på.
Er brenningsgraden på kaffen feil? Jeg burde valgt mørk...
Nei, kaffen er god.
Du får ikke vår tillit gjennom lek.
- Ok? - Nei.
Dette strekker seg tre år tilbake.
Det er ikke barnemat.
Kanskje du bare bør se på.
Se hva vi gjør, og hvordan. Forstod du det?
Ja. Jeg går for det.
Hvor er Caitlin? Har du sett...
- Ja, hun var her. - Var hun?
- Ja, vi snakket sammen... - Hva?
...hun drakk en trippel latte,
og la igjen en beskjed til deg. Så jeg skal...
Jeg spiller den for deg. Dette er ikke det samme som min jords.
Dette er en annen... Der.
Hei, det er meg. Jeg har noe jeg må ta meg av.
Jeg blir ikke borte mer enn noen dager.
Se om dere klarer dere uten meg.
Pass på at Cisco ikke rører calzonene mine.
Var ikke merket.
Vet dere hva? Jeg må jobbe.
Ja, jeg også.
- Kom igjen. - Jeg må stikke.
Vi gjør team building-øvelser en annen...
Jeg gjemmer ledetråder på området.
Kult. Hvordan sier dere "sees senere" der?
Fram til neste treff.
- Greit, sees senere. - Sees senere.
Så rart.
KAPTEIN SINGH
Kom.
Beklager forsinkelsen. Jeg måtte treffe noen...
Vi kan sette lite punktlig på listen, kaptein.
Jeg har fått vite
at du har gitt deg selv uautorisert tilgang
til kollegenes saksmapper.
- Unnskyld? - I tillegg til flere krenkelser.
Gjentatt fravær, forsvinne i løpet av dagen,
forstyrrelser med telefoner og gjester i laben.
Listen er lang.
Beklager. Med all respekt, jeg gjør jobben min her.
Du gjør godt arbeid her, Allen.
Ikke sett det i fare ved å tenke at regler ikke gjelder deg.
- Forstått? - Ja.
Beklager, kaptein, er det alt?
- Jeg dokumenterer åtte ulike... - Ni.
Ni ulike regelbrudd og han får 15 sekunders tilsnakk.
Det må være fint.
Vi er ferdig her.
Du kan gå.
Kaptein.
Var du bare en sladrehank? Det er dårlige greier.
Vet du hva? Du har rett.
Det er dumt av meg å tenke at reglene gjelder for gullgutten
i kriminallaben.
Etterforsker.
Han er utrolig.
Vet du hva? Dere burde vært mindre olje og vann
og litt mer olje og eddik.
Dere har vært på hverandre i et år nå.
Nettopp. For meg har det gått to uker.
Så du sier at for to uker siden
var du ikke Julians fiende?
For to uker siden eksisterte ikke Julian.
På grunn av din Flashpoint.
Jeg vet at det er på grunn av Flashpoint.
Det er Cisco, vent.
Hei, er det viktig?
Teller 30 treff i sentrum på metamenneske-appen?
Hva har vi her?
Ingenting. Trafikkameraene i en radius på 10 kvartaler
har streiket, så vi flyr i blinde.
Det var treff over hele.
Ok, det er én måte å se hva som skjer. Jeg må gå.
Mesteparten kommer fra havna.
Greit, jeg er her. Det er en dårlig scene.
Du burde ha kontroll over det, Barry. Hva er det?
Det er et monster?
Hørte dere meg? Det er et monster i Central City.
Hva snakker vi om? Er det en kjempe?
Nei, det er et ordentlig monster.
- Hvem lager sånt? - Jeg vet ikke.
S.T.A.R. Labs' satellitt, vis meg noe.
Har du sett noe sånt på Jord-19?
Jeg skal bare observere.
Vi er her!
Iris, hva gjør du her?
Jobber med en reportasje. Sist jeg sjekket
trengte man ikke superfart og rød drakt for å redde folk.
Ok, ut, jeg prøver å stoppe den greia.
Kom igjen, kom igjen!
- Hvor gikk den? - Kan ikke spore den når jeg ikke ser den.
Du kan bruke ørene.
- Ørene? - Hva slags lyd er det?
Det er en bilalarm. Jeg kan bruke alarmene
til å spore retningen monsteret går i.
Vi har ham. Tre kvartaler nordover.
Jeg mistet ham.
Ja, jeg også.
Jeg forstår ikke.
Alle metamennesker vi har truffet har vært metamennesker.
Hvor kom denne greia fra?
Jeg vet ikke. Den ble bare borte.
Det er alt jeg vet.
Ja, men ting er alltid annerledes.
- Hva? - Enn de ser ut til.
Det må være en grunn til at den kan forsvinne slik.
Kanskje den kan skjule seg på et vis.
Det er en god idé,
men nå er det nok å få stoppet den.
- Ja, selvsagt. - Hvordan?
- Jeg vet ikke. - Vi har ingen magisk monster-lasso.
Men vi kunne...
Beklager. Jeg skal bare observere.
Nei, H.R., vi er åpne for alle ideer nå.
På min jord har vi tau laget av karbonfiber.
De er ultralette, men sterke nok til å trekke et kampskip.
Vi kunne fange den med det. Hva tror dere?
- Ok. Jeg tror... - Ok.
Vi prøver. Vi kan spinne den i verkstedet mitt.
Ja. Bra.
Men det var noe annet rart.
Jeg så en transformer eksplodere da den gikk forbi.
- Det er rart. - Hvorfor er det rart?
Monsteret rørte den ikke men den eksploderte.
Det minner meg om Hitchcock-filmen der han dekker ørene
før pistolen går av.
Har dere Hitchcock på denne jorda? Kult.
Murder on the Titanic! "Hvem var det?" "Samme det. Vi drukner."
Beistet må utstråle et slags elektrisk signal.
Kan jeg se den transformeren?
Nei. Det er et åsted nå. Julian har ansvar for det.
Hvem er Julian?
Er det den CSI-fyren du ikke liker?
Jeg mener...
Ja, greit.
Han er flott.
Beklager. Kalde hender.
Jeg merket det ikke en gang.
- Jeg heter Nigel, forresten. - Hyggelig å treffes.
Vi hjelper deg å finne ut av dette, Caitlin.
Vi får deg til laben.
Hva er dette?
Det tester hvordan evnene dine påvirker molekylær bevegelse.
Skaftet er av rent wolfram
og varmet til over 2000 grader celcius.
Du skal kjøle den ned.
Når vi finner ut hvordan du kan gjøre det,
finner vi den beste måten å hjelpe deg på.
De beste vi fikk til på så kort tid.
Så det er her du har vært den siste timen.
Jeg måtte omorganisere dagen for dette, Caitlin.
Det er mye her som krever min oppmerksomhet.
Jeg husker det.
Når du er klar.
Ikke hold noe tilbake.
Hei Julian.
Har du sett dette?
MONSTER TERRORISERER SENTRUM
Først ødelegger metaene byen.
Nå må vi tenke på dette.
Kan jeg spørre hvor du har vært den siste timen?
Eller gjelder reglene fortsatt ikke deg?
Jeg...
Ja, ok.
Jeg vet at vi fikk en dårlig start.
Det er min feil.
Det er nok min feil.
Jeg vil ikke at det skal være slik lenger.
Jeg vil at det skal endre seg.
Det er morsomt, jeg husker at du sa noe lignende
rett før du stjal fra meg.
Aner du hvordan det er å samarbeide med noen
som bryr seg så lite om regler?
Du kan ødelegge mitt arbeid.
Det er derfor jeg vil lære av deg.
Jeg forstår ikke.
Når jeg leser rapportene dine
er det klart at din måte å samle evidens på
er mye bedre enn min.
Fortsett.
Jeg vet ikke. Jeg mener, om jeg kan skygge deg for en dag
og stille noen spørsmål,
tror jeg at du virkelig kan gjøre meg bedre.
Hva sier du?
Beklager.
Hva om jeg gir fra meg laben?
Det er et lager nede jeg kan pusse opp,
så om du lar meg følge deg er laben din.
Er laben min?
Avtale. Men du får ikke sinke meg.
- Aldri. - Greit. Jeg ringer deg.
Hvor lenge har du hatt slike evner?
Det begynte for noen måneder siden,
men jeg fikk dem nok da partikkel-akseleratoren eksploderte,
som de andre metaene.
- Og du har ikke sagt det til noen? - Bare deg.
Jeg sa at du aldri skulle tatt jobben på S.T.A.R. Labs.
Du kunne blitt her, fått tilgang til verdensledende fasiliteter.
Da ville alt arbeidet mitt stått i skyggen av ryktet ditt.
Akkurat, du trenger bare moren din
når du har problemer.
Hva mener du med det?
Kom igjen, kjære. Du stakk av gårde til Central City
for å leke forsker med den kvakksalveren.
Jeg prøvde å skape meg et navn.
Jeg hører knapt et ord på tre år, inntil det blir problemer,
så kommer du valsende og regner med at mamma
slipper alt hun har i hendene for å fikse det.
Du aner ikke hva jeg har vært gjennom.
Dr Tannhauser, se på dette.
ENERGI-ABSORBERING FULLFØRT
Har hun absorbert all den energien? Hvordan?
Jeg vet ikke ennå, men om vi kan finne det ut,
kan det endre alt vi gjør her.
Så klekket vi, ikke din Flash, men min Flash, en plan
for å samle alle de gjenværende metamenneskene til finalekamp.
De kalte det "Verdenskrig M." Den var imponerende.
To styrker på hver side av stadiumet. Spenningen stiger.
Nei. Det var som den filmen, gladiatoren var leder.
Hva het den?
Gladiator.
Det er bedre. På min jord het den Sweaty Men. Det slo ikke an.
De to styrkene møttes til kamp...
- Jeg må ta fem minutter. - Vi stikker.
- Vi tar... - Alene.
Bare gå. Jeg fortsetter med dette.
Planen går framover.
Alle er på plass.
Ingen har skjønt hvorfor jeg er her.
Hei.
Jeg måtte avgi forklaring om angrepet
og ville kombinere det med en lunsj.
Ja, flott. Jeg rydder litt. Da gjør vi det.
Ja.
Går det bedre med Julian?
Herregud, hver gang jeg prøver å bli kjent med fyren
gjør han noe som gjør det vanskelig.
Jeg vet bare at han misliker metamennesker
like mye som han misliker meg.
Du bør prøve å se ting fra hans perspektiv.
Han kan ha en grunn til å mislike dere
som du ikke vet om.
Dro du akkurat en Joe-isme?
Noen ganger har han rett.
- Noen ganger ikke. - Ja.
Jeg så ham nettopp nedenunder,
og han snakket med aktor. Han avslo en date med henne.
Jeg så det samme forrige uke.
Kanskje han ikke er interessert.
Jo. Da jeg spurte ham om henne
ba han meg ligge unna.
Du er visst ikke så god til det?
Nei, ikke når det gjelder pappa.
ALLEN - MØT MEG VED 2ND & FULTON NÅ! ALBERT
Se hvem det er.
Vi kan visst
se ting fra Julians perspektiv nå med en gang.
Beklager lunsjen. Jeg må gå.
Vi sees senere.
Jeg finner aldri åren om du ikke slutter å vri deg.
Hva tester du egentlig for nå?
En polymorfisme som kam hjelpe oss å forstå hvordan du kan absorbere
så mye energi fra molekyler.
Du vet at jeg alt har gjort alle disse testene?
Hva var poenget med å komme hit da?
Ærlig talt?
Jeg er livredd for hva jeg holder på å bli.
Vet du at du aldri har spurt hvordan jeg har det?
Jeg prøver å holde følelser utenfor.
Det er det beste for deg og meg.
Ja, for det er vel spesialiteten din?
Å være kald, akkurat som etter...
Etter hva?
Etter at pappa døde.
Jeg gjorde alt jeg kunne for å redde faren din.
Du mistet datteren din også da.
Det var du som gikk, Caitlin.
Jeg måtte det.
Du oppførte deg aldri som moren min igjen etter at pappa ble syk.
Du ser nesten ikke på meg.
Jeg holdt ikke ut smerten.
Jobben fikk meg gjennom det.
Å miste noen slik. Du aner ikke hvordan det er.
Jo, faktisk.
Mannen min døde for over et år siden.
Så leit.
Hva har du?
Jeg ba deg komme fort, men det gikk veldig fort.
Ja, det var en gal Uber-sjåfør.
Vel, mønsteret og merkene på isolasjonen
tyder på at det var en kraftledning som eksploderte.
Er det en tilfeldighet?
Det tviler jeg på. Men jeg finner ut av det.
Noen i denne byen må gjøre noe med disse metaene.
Hva mener du?
Hele politistyrken jobber for å stoppe metaene.
Nei, du har Flash.
Det er ikke bare slemme metaer du ikke liker. Du liker ingen.
Jeg mener bare at på grunn av ham har politiet gått i dvale.
Hvorfor gjøre noe i det hele tatt
hvis Flash redder dagen hver gang?
Det er som deg med regelbrudd. Bedre et øyeblikk,
og nå er du lat, slurvete.
Fint. Takk.
Jeg tror Flash inspirerer byen.
Jeg tror han gir håp.
Ja, det er en av mange ting vi er uenige om, Allen.
Hva? Ser du noe?
Et mønster. Skapningens bevegelser virket tilfeldige først,
men de var i et bestemt område.
Som om skapningen hadde et usynlig gjerde rundt seg.
Trafikkameraene var i ustand, ikke sant?
Kanskje noen fulgte med eller kontrollerte den
og trengte å ha den synlig hele tiden?
Begrenset skapningens bevegelser til synsfeltet.
Det gir faktisk mening.
Kanskje du har en hjerne likevel, Allen.
Sentral, det er CSI. Jeg trenger øyeblikkelig hjelp.
Monsteret har blitt sett ved havnen.
- Kanskje vi bør dele oss. - Det er en elendig idé.
Ja, men vi må vel gjøre noe?
Ikke vær redd, jeg har fire års militærtrening.
Likevel, når begynte CSI å bære våpen?
Da det kom monstre i byen vår.
Ok...
Takk.
Drar du fra oss?
Ja, moren min og jeg...
- Det er komplisert. - Vi kan hjelpe deg.
Jeg trenger ikke hjelp med vitenskapen. Jeg klarer det selv.
Jeg kom hit for å få noe fra moren min som jeg nå innser
at jeg aldri vil få.
Hva gjør du?
Beklager, Frosty, men du skal ingen steder.
Slipp meg ut. Åpne dørene.
Jeg sa nei!
Jeg er lei av å jobbe dag etter dag,
natt etter natt, bare for at det skal gagne moren din.
Med informasjon fra deg
kan jeg endelig komme meg vekk herfra.
Så du blir her til jeg får alt jeg trenger.
Du skal ikke teste meg.
Jo.
Nei, Nigel.
Du skal aldri teste meg.
Vent, slipp! Slipp!
Caitlin! Ikke gjør dette!
Dette er ikke deg!
Du vet ingenting om meg, mor.
Jeg vet at jeg ikke var særlig til mor,
og har mye å gjøre godt igjen,
men jeg oppdro ikke en morder.
For hva det er verdt er jeg lei for det.
Det er verdt mye.
- Gå nå. - Hva med...
Jeg tar meg av ham. Jeg lover at ingen får vite det.
- Takk. - Bare gå.
CENTRAL CITY-POLITIET
Hver gang monsteret har blitt sett
har flere transformere blitt ødelagt.
Den bruker elektrisiteten vår.
Jeg har kartlagt alle gatene den har blitt sett i.
Den går aldri utenfor en 10-kvartals radius.
Ja, det var akkurat det jeg mente.
Noen metaer har denne fantastiske makten,
og dette er det beste de kan gjøre med det,
terrorisere en by. Det er patetisk.
Men hvorfor hater du egentlig metaer sånn?
Om du tror jeg skal bryte sammen og si at en av dem drepte foreldrene mine
og det er derfor jeg må gjøre dette,
er det ikke sånn. Jeg må ikke ha en dyp, personlig grunn til å hate metaer.
Jeg ser person etter person bli transformert,
få utrolige evner og se dem bli bortkastet.
Robber banker, skader folk, sprer frykt. Det er bare...
Det er ikke bare en forbrytelse. Det er så bortkastet.
Kan du forestille deg hvordan det ville vært å ha slike krefter?
Jeg ville ha hjulpet folk. Jeg ville ha forbedret verden.
Jeg var visst ikke en av de utvalgte.
Er det alt? Er du sint fordi du ikke ble valgt?
Beklager, jeg mener bare
at det ikke kan være lett å være metamenneske,
å få livet, livene deres forandret på en måte
ingen av oss kan forestille oss.
Det krever en del tilpasning.
Ja. Så nå forsvarer du dem?
Vel, nei... Jeg tror ikke at...
Lærlingopplegget vårt er helt over.
Samme det.
- Transformere er nøkkel... - Nei, jeg er enig.
Når monsteret har kommet har de i nærheten eksplodert.
- Ja, de eksploderer. - Og bilalarmene fungerer feil.
Bilalarmer, transformere. Hva er forbindelsen?
Ja, vi kommer til det. Vi kommer til det.
Vi må fortsette å prøve.
Kanskje noen trekker kraft ut av transformerne
og bruker den til monsteret.
Kraft, ja, monsteret. Det...
Du kom meg i forkjøpet, San Francisco.
- Det kan ikke være sånn, H.R. - Nei.
Da ville vi funnet flom.
- Nei. - Ikke hvis det var kringkastingskraft.
Som et Teslatårn?
Et mobilt Teslatårn.
- Tårn. - Tårn. Det er det det er.
Bra. Samarbeid.
På min jord sier vi at problemet er løst.
Jeg skal kjøpe en kaffe. På min jord er kaffen utryddet.
- Blight, ja. - Ser man det.
Han gjorde vel ingenting?
Takk. Det tok litt tid å innse det,
men han sier bare alt vi sier på en annen måte.
Nei, han hadde ideen om tauet.
Han fikk deg til å tro at ideen var hans,
men han sa ikke hvordan det skulle brukes.
Ja, vi lar oss ikke lure igjen.
Vi burde vibe ham.
Gjerne det.
Hei.
- Hei, lille venn. - Hei.
Du har vært mye her i det siste.
Ja, mange er redde for monsteret som løper rundt.
Vi skal ta ham. Det gjør vi alltid.
Ja vel? Kan jeg skrive det i artikkelen min?
- Nei. - Ok. Det er lov å prøve seg.
Pappa, du vet vel at det er bra mellom meg og Wally?
Hva mener du?
Vi vil ikke at du skal la være å gjøre ting på grunn av oss.
Vi vil bare at du skal finne noen.
Jeg vil ikke snakke med deg om dette.
Pappa, aktor liker deg. Du bør gå ut med henne.
Iris, ikke lek Kirsten Giftekniv.
Jeg har jobben min. Jeg har deg, Barry, Wally. Jeg har det fint.
Jeg vet det, pappa, det er flott. Jeg bare...
Nå som jeg forelsker meg vil jeg at du skal gjøre det samme.
Joe? Varsle alle grupper og snikskyttere. Be dem ta ladegrep.
- Jeg må til S.T.A.R. Labs. - Hva skjer?
Albert tror han vet skapningens neste mål.
Mønsteret har en stor sjanse for å ødelegge,
og vil gjøre det der folk samler seg. 2nd Street-parade.
Vi avslutter dette.
Det er det jeg vil.
- Hvor ble han av? - Samme det. Jeg trenger ham ikke.
Hva mener du? Hva... Hei, kom igjen da.
Ikke rot i tingene hans, det er ikke...
Jeg gjør ikke det.
Det er dette jeg mener. Hva er dette?
Jeg har tillit fra de fleste i laget, bortsett fra Francisco.
Det er tingene mine. Hva driver du med?
- Hva gjør du? - Hva?
Hvem er du egentlig? Vi vet at du skjuler noe.
Du har blitt brent, to ganger,
av en mann som er lik meg.
Det er nok vanskelig å ha tillit etter noe sånt.
- Tror du? - Ja.
Jeg har lest dagbøkene hans.
Jeg har ikke funnet noe som kan si hvorfor Francisco gjør som han gjør,
men jeg håper at jeg kan endre meningen hans om Harrison Wells,
og at vi kan gjenoppbygge vennskapet.
For en fantastisk sidehistorie å veve inn i historien.
Hva?
Hvilken historie?
Historien.
Jeg skriver en roman.
The Tales of H.R. Wells. Fengende, jeg vet det.
Vent, unnskyld, er du både forsker og forfatter?
- Ja. - Det er perfekt.
Takk. Det stemmer. Jeg er forsker og forfatter.
Jeg driver S.T.A. R Labs, og skriver en forskningsromanse.
Det er nisjen min. Å skrive om det jeg kan.
"For en mulighet å komme til en annen jord og skrive enda en"
"bestselger om eventyrene mine her?"
Hvorfor sa du ikke dette med en gang?
Det virket ikke relevant, og
jeg trodde ikke at dere skulle gå gjennom tingene mine.
Det er alt.
Jeg er forsker og forfatter. Kan dere stole på meg nå,
eller har dere ikke tillit på denne jorda?
Tillit?
Du skremte meg.
Tillit til hvem?
- Det er appen. - Monsteret er tilbake.
Monster?
Du har gått glipp av mye. Jeg forklarer ovenpå.
Da blir jeg bare her.
Kom igjen. Vi trenger deg.
Ok, dere. Jeg er her.
Fortell alt du ser nå.
Galskap. Og monsteret.
- Ok, hva er planen? - Godt spørsmål, West.
Vi har laget et karbonfiber-tau,
men vi har vel aldri snakket om
hvordan vi skulle bruke tauet?
Dere.
- Barry, vi skal gjøre Empire. - Empire of the Sun, Barry.
- Hva? Empire Strikes Back. - Empire Strikes Back, Barry.
- Bare gjør som om det var AT-AT. - Akkurat som AT-AT.
Jo større de er, jo hardere faller de.
Selv jeg har sett Empire.
- Jeg liker den. - Jeg liker deg.
Ok, da går vi i gang. Jeg har alltid villet bli jedi.
Tauet gikk rett gjennom det. Det er et hologram.
Det forklarer alt.
10 kvartals radius, transformere.
Det krever så mye kraft.
- Politiet sendte skarpskyttere dit. - Om den ikke er ekte...
Da vil kulene gå rett gjennom.
- Den er borte. Hvor er den? - Vent. Gi meg et øyeblikk.
Ok, vi har dårlig tid!
H.R., trianguler signalet til monsteret.
Vi må avbryte det før noen blir skadet.
Greit, vi gjør det nå.
PC-en triangulerer ikke signalet slik...
Slik jeg er vant til. Denne PC-en er en annen størrelse enn...
- Herregud. Jeg visste det. - Hva?
Du er falsk.
- Hva? - Hva?
- Han har hele tiden oppført seg
som om han kan hjelpe oss, men det kan han ikke. Han vet ikke!
Hvordan? Trianguler!
- Hvilken vei, dere? - Få...
Greit, ta over.
Fant det. Ved Second and Fulton.
- Jeg har målet. - Skyt når det er klart.
Stopp! Ikke skyt! Det er et hologram!
Ikke skyt! Ikke skyt!
- Et hologram? - Hvor ble det av?
West, hvor er Julian?
Han var her!
Cisco, jeg trenger den lokasjonen.
Hamilton-bygningen, 25. etasje. Det er mer kraft der
enn i resten av bygningen sammenlagt.
Sikt til alle. Der er han.
Jeg sa hendene i været.
Dette er Central City-politiet! Stille!
Slutt! Hendene i været!
Du er bare et barn.
Ja, et barn du nesten drepte!
Du skal betale for den. Du skal...
Nei, jeg tror ikke det. Jeg tror du
skal betale for skaden du har påført byen.
Veldig lenge.
Hei, Flash.
Takk.
Bare hyggelig.
Kom igjen.
Er du klar over hvor mange uskyldige som kunne blitt skadet?
Hva fikk deg til å gjøre noe sånt?
Jeg ville bare føle meg mektig til en forandring.
Ved å skremme folk?
Ja.
På skolen erter de meg hver dag.
Jeg er raringen der. Jeg er lei av å være redd.
Jeg ville at noen andre skulle ha det sånn til en forandring.
Hør her...
Jeg vet at noen ganger er det vanskelig når man er på din alder.
Men stol på meg, det blir bedre.
Hva skjer nå?
Det du gjorde har alvorlige konsekvenser,
og det må du bare akseptere.
Men du er ung.
Du kan snu dette.
Ok. Kom igjen.
Ble du kåret til: "Tiårets entreprenør"
- av Tech Magazine? - Ja.
Er noe av dette sant?
- Alt. - Hvordan da?
Du kan så vidt skru på en PC.
Alle ideer består av to deler. Begynnelsen og utførelsen.
- Jeg står for det første. - Så du kommer på ideene?
Ja, jeg vet ikke hvordan jeg setter ideene ut i live.
Så du løste ikke kryptogrammet vi sendte deg?
Nei, det var partneren min på S.T.A.R. Labs på min jord.
Jeg er firmaets ansikt utad. Jeg er mer som inspirasjon
bak selskapet.
Så ble jeg avslørt. Folk trodde at jeg var
noe jeg ikke var. Uansett...
Det falt fra hverandre for meg.
Men så fikk jeg beskjeden. Partneren min ga meg beskjeden deres.
Jeg innså at jeg fikk sjansen
til å skrive boka på denne jorda.
Så mange planeter i multiverset, og vi klarer å finne
den ene Wells som ikke er forsker.
Du har rett.
Jeg var ikke helt ærlig med dere.
Jeg er lei for det.
Men jeg vil spørre om noe. Er det ingen
av dere som noen gang har skjult sannheten
for det beste i det store bildet?
- Det høres ut som om du er en svindler. - Ja.
Var jeg svindler da jeg viste San Francisco hvordan man sporer monsteret
med bilalarmen? Var jeg svindler da jeg viste ham hvordan
man lager tau med karbonfiber?
- Jeg kom på de ideene! - Ved hjelp av mine forslag.
Det er sånn ideer funker! Dere trenger inspirasjon!
Jeg kan gi dere inspirasjon.
Hva med å stoppe alle metaene på jorda di?
Det er mer som en rådgiverrolle for meg, men jeg var der. Jeg husket...
Er ikke det noe? La meg presentere et scenario.
Dere blir konfrontert med noe,
en ny trussel. Dere vet ikke hvordan dere kan stoppe den.
Hvem? Det er verdi for dere. Jeg vil vise hva jeg er verdt.
Om jeg mislykkes, drar jeg rett tilbake til min jord,
men om jeg lykkes, har jeg ikke bare klart
å få gjenoppreisning for meg selv, men også
gjøre noe bra med livet mitt.
Du er heldig, vi er positive til
gjenoppreisning og å gjøre godt her, så jeg tror du kan,
jeg vet ikke, bli noen uker, prøve deg,
men hvis ikke... Tilbake til din jord.
Takk.
Ikke pakk om mer.
Mitt ord er mitt bånd.
Det, ikke mer sånn.
- Greit, H.R. - Ok.
- Hvor har du vært? - Jeg har besøkt moren min.
Moren din? Jøss. Hvorfor det?
For å prøve å jobbe oss gjennom noen problemer.
Og jeg tror vi er på bedringens vei.
Når det kommer til familie gjør man det som kreves,
for en dag kan man kanskje ikke det lenger.
Jeg er glad for at du er tilbake.
Dette er hjemme.
Jeg drepte nesten et barn i kveld.
Monsteret vi jaktet på var bare et hologram
styrt av en 15-årig gutt.
Flash reddet dagen.
Han reddet meg fra å gjøre noe...
- Jeg hørte det. - Vet du hva som er trist?
Du vet at gutten oppfører seg slik fordi han er redd?
Han vil at alle skal bli redde og løpe fra monsteret
så han kan føle seg mektig.
- Jeg vet hvordan det er. - Hva mener du?
Jeg kommer fra en ganske velstående familie i England.
Det er gamle penger og tradisjon, tull egentlig, i generasjoner
og jeg var arvingen.
Jeg var den førstefødte sønnen. Jeg skulle arve alt.
Men jeg var raringen
som heller ville samle insekter i hagen
enn å lære å knytte
Windsor-knute.
Eller hvilken gaffel man skal bruke først.
Nei, jeg ville noe mer.
Skjønner?
Jeg kom hit for å gjøre det de kunne hindre meg i å gjøre:
Bli forsker, bli en fremragende forsker.
Men jeg var på vei til toppen, og plutselig: Poff!
Verden endret seg over natten.
Metamennesker. Jeg vet ingenting om metamennesker.
Jeg vet ikke hvordan de prater eller ter seg.
Jeg aner ikke hvordan man stopper dem, så
håpløst. Jeg antar at det er monsteret
jeg rømmer fra nå. Jeg føler meg maktesløs.
Ja, jeg føler det samme noen dager, Julian.
Jeg mistet moren min som barn og faren min nylig.
Det er en skummel verden. Folk dør.
Tillit er brutt. Ting forandrer seg.
Forandring kan være bra, ikke sant? Det kan gi
nye eksperimenter, nye muligheter, folk.
Du kan behandle dem som en potensiell fiende eller ny venn.
Bare stol på at alt ordner seg.
Ja, kanskje du har rett.
Du kan stoppe.
Du kan bli her.
Jeg tok feil av Flash,
så jeg kan ta feil av deg også.
God kveld.
Julian?
Vil du ta en drink?
Ja, det vil jeg gjerne.
Ok.
La oss gjøre det.
Caitlin, jeg har gått gjennom informasjonen vi samlet,
og jeg har funnet noen urovekkende resultater.
Kjemien i kroppen din endrer seg på måter jeg ikke forstår,
men én ting er tydelig.
Jo mer du bruker kreftene du har,
jo vanskeligere blir de å reversere.
Beklager, men hør på meg.
Du må aldri bruke kreftene.
Oversatt av: Tonje Sandmo Wilhelmsen
Norwegian